Egipatski mau je drevna rasa mačke, koju krase neverovatna lepota i spretnost.

Ova pasmina je potomak mačaka još iz doba faraona i ima prirodno sjajno tačkasto krzno.

Danas je poznata kao grejhaund mačjeg sveta.
<h3>Poreklo</h3>
Brojni izvori navode da je egipatski mau potomak mačaka iz starog Egipta. Još od davnina se uočavala neverovatna sličnost sa mačkama koje su naslikane na zidovima, skulpturama i remek delima iz tog doba. U vreme Novog carstva kult mačke je bio izuzetno poštovan i značajan. U svakodnevnom životu Egipćana, kao i u njihovoj religiji, mitologiji i kulturi mačka je zauzimala posebno mesto. Engleski zoolog Terens Morison Skot dao je dokaz o postojanju ove rase jer je u svojim istraživanjima otkrio činjenicu da egipatski mau direktno potiče od afričke divlje mačke (<em>Felis Lybica Ocreata</em>). Ovu svoju tvrdnju dokazao je poređenjem genetskih informacija mumija mačaka očuvanih u jako dobrom stanju i nađenih u egipatskim grobnicama koje datiraju od 600-200 godina p. n. e. i današnje Mau mačke.

<img class="aligncenter size-full wp-image-229" src="https://www.zivotinjice.com/wp-content/uploads/2015/10/Egipatski-mau-mačka-faraona.jpg" alt="Egipatski mau - mačka faraona" width="645" height="380" />

Savremena istorija razvoja i selektivnog uzgoja ove pasmine počinje polovinom dvadesetog veka. Tokom Drugog svetskog rata opstanak ove mačke, kao što je to bio slučaj i sa ostalim rasama, bio je znatno ugrožen. Ruska princeza Natalija Trubeckoji (Nathalie Troubetskoy) je zaslužna za popularizaciju egipatske mau, kao i za dobijanje standarda rasne mačke. Naime, postoji podatak da je princeza prvi put videla mače ove rase prilikom boravka u diplomatskom predstavništvu u Italiji. Pošto je bila očarana lepotom ove mačke, potrudila se da sazna što više o njoj. Koristeći brojne kontakte, uspela je da u Italiju donese još nekoliko primeraka ove pasmine, među kojima je bila i srebrna tačkasta ženka, koja se parila sa lokalnim dimasto-tačkastim mužjakom. Rezultat su bili bronzano-tačkasti mačići. Godine 1953. u SAD je stigao prvi par mau mačaka nazvanih Gepa i Ludol, a 1956. godine pomenuta princeza se preselila u SAD, gde je registrovala odgajivačnicu “Fatima”, a nedugo zatim rođeni su prvi potomci ove mačke. Nakon nekoliko godina egipatski mau dobio je status prirodne rase, a od 1981. godine ova pasmina je priznata u svim felinološkim savezima. Egipatski mau je prihvaćen i u okviru Svetske organizacije 1992. godine.
<h3>Izgled</h3>
Egipatski mau je vitka i graciozna mačka srednje veličine. Telo je skladno i mišićavo. Prema tipu tela nije ni zbijena ni orijentalna. Noge su srednje dužine, a šape male i ovalnog oblika. Zadnje noge su joj nešto duže od prednjih. Ono što je karakteristično za ovu rasu mačke je višak kože na zadnjim nogama koja obezbeđuje veći raspon i dostizanje velikih brzina. Najveća do sada izmerena brzina koju je dostigla ova mačka je 50 km/h, zbog čega je često nazivaju grejhaundom u mačjem svetu. Rep je srednje dužine, širok je u osnovi i postepeno se sužava idući ka vrhu. Glava je trouglastog oblika, blago zaobljena, a obrazi nisu puni i izraženi. Lice nije ni zaobljenog ni klinastog oblika. Nos je duži i gledano iz anfasa jednake je širine u čitavoj dužini. Na čelu je upadljiv znak “M”, kao i zamršen uzorak tačaka, koji mnogi ljubitelji ove pasmine upoređuju sa škrabanjem. Uši su velike, široke su u osnovi, zaobljene na vrhu i visoko su plasirane. Ima neobično velike oči bademastog oblika, blago su iskošene i jasno oivičene i istaknute. Ove crte se pružaju ispod očiju od spoljnih rubova, poput Kleopatrine šminke kakva se može videti u filmovima. Oči menjaju boju od tamne do bledozelene kako mačka stari. Jedina boja očiju koja je dozvoljena kod ove mačke je zelena.

Egipatski mau ima kratko, svilenkasto i blistavo sjajno krzno. Ova rasa je karakteristična po krznu sa tufnasto prugastim uzorkom, koji nije nastao kao rezultat selekcije, već prirodno i spontano. Stoga, mačke kod kojih je ovaj uzorak dobijen namernim proizvodom uzgajivača, ne mogu se smatrati pripadnicima ove pasmine. Ove šare su raspoređene potpuno proizvoljno, na svim delovima tela. Različite su veličine i oblika i veoma su upadljive. Najzanimljiviji deo njihovog izgleda su tačke duž karlice, koje se pružaju u simetričnim crtama i spajaju se u prugu na početku repa, gde se tačke pretvaraju u trake. Tufnasti uzorak ne mora biti jednak sa obe strane tela, iako sudije zahtevaju da tačke na bokovima budu okrugle i ravnomerno raspoređene. Preko grudi se uočavaju isprekidane ogrlice. Crtež na ramenima predstavlja prelaz između pruga i tačaka. Noge su prugaste. Na grudima i gonjem delu zadnjih nogu nalazi se uzorak koji predstavlja kombinaciju između pruga i tufni. Rep je prugast, dok je njegov vrh jednobojan. U dozvoljene boje spadaju boja dima (crne tačke na sivom, sa srebrnom poddlakom), srebrna (crne tačke na srebrnoj podlozi) i bronzana (čokoladne tačke na bronzanoj podlozi).
<h3>Temperament</h3>
Ova rasa je poznata kao mačka sa karakterom, šarmantna i veoma očaravajućih osobina. Budući da je vrlo energična, radoznala i snalažljiva, ova mačka odaje utisak spretnosti i snage. Brza je i važi za odličnog skakača, te će stoga radije biti u pokretu nego sedeti mirno u krilu. Egipatski mau je rasa mačke koja je veoma privržena svom vlasniku, neki čak i kažu da je izuzetno posesivna. Uvek traži način da privuče pažnju ukućana, a ukoliko ne uspe u tome, ume da se uvredi i naljuti. Oprezna je i rezervisana prema strancima. Uživa u društvu i igri sa drugim mačkama.

Budući da je inteligentna i da veoma pažljivo posmatra svoju okolinu, uvek će naći način kako da savlada prepreke i da dođe do svojih omiljenih igračaka i poslastica. Veoma brzo uči razne trikove. Još jedna specifičnost ove rase mačke je i način na koji mjauče, tj. što proizvodi veoma neobične zvukove. Tako na primer, kada je srećna, svoje zadovoljstvo iskazuje cvrkutavim melodičnim tonom.
<h3>Nega i zdravlje</h3>
Što se tiče nege, egipatski mau nije previše zahtevna rasa. Dovoljno je redovno češljati njeno lepo i sjajno krzno kako bi se uklonio višak dlake. Egipatski mau generalno važi za rasu dobrog zdravlja. Uvek treba imati na umu da ove mačke nikako ne podnose samoću i da im je stalno potrebno društvo ukućana ili drugih mačaka, te stoga nisu najbolji izbor za ljude koji rade po ceo dan ili koji često nisu kod kuće. Prosečan životni vek ove rase je 15 godina, a vrlo često živi mnogo duže od toga.