Briselski grifon (originalni naziv <em>Griffon Bruxellois</em>) ili oštrodlaki pincer, kako se ova rasa psa drugačije naziva, je mali belgijski pas, koji bi mogao voditi poreklo od nemačkih afenpinčera, ali  najverovatnije potiče od rase <em>griffon d’ ecurie </em>(ergelski grifon)<em>. </em>

Briselski grifon je stekao popularnost zbog uloge stražara taksista u Briselu, gde je njihovo istovremeno samouvereno i smešno držanje efikasnije ometalo vozače nego što je obeshrabrivalo potencijalne pljačkaše.

Ova pasmina se prvi put pojavila na platnima flamanskih slikara u 15. veku. Dugo vremena je bio verni pratilac kočija i fijakera, a potom je postao ljubimac dama, odnosno pas kao stvoren za damsko krilo. Krajem 19. veka počinje prava selekcija briselskog grifona i favorizacija malih pasa, kada je briselski grifon ukršten s pugom, rasom koja je tada bila vrlo popularna u susednoj Holandiji. Ovo ukrštanje se vršilo zbog brahicefalnog tipa glave i zbog kratke dlake, zahvaljujući kojoj su u to vreme bili poznati kao “mali brabasoni” (<em>petit brabancon</em>). U nekim zemljama se i dan danas koristi ovaj termin.

<img class="aligncenter size-full wp-image-203" src="https://www.zivotinjice.com/wp-content/uploads/2015/10/Briselski-grifon-Belgijski-ostrodlaki-pas.jpg" alt="Briselski grifon - Belgijski ostrodlaki pas" width="460" height="348" />

Mada je glatkoća dlake potpuno nestala (<em>griffon</em> znači “oštro”), ova mala rasa je ubrzo prihvaćena i do 1880. je bila uspešno osamostaljena i prepoznata na belgijskim izložbama pasa. U isto vreme postojali su neki predlozi da se dodatna ukrštanja vrše sa jorkširskim terijerom i engleskim patuljastim španijelom, koji je doprineo oblikovanju glave briselskog grifona.

Uprkos činjenici da se njihov broj smanjio za vreme Prvog svetskog rata, rasa je u potpunosti oporavljena i stekla je obožavaoce širom sveta.
<h3>Izgled i karakter</h3>
Iako zdepast, briselski grifon ima elegantnu građu i začuđujuće ljudski izraz lica. Briselski grifon pripada porodici kućnih pasa. Prosečna visina mužjaka kreće se od 18 do 20 cm, a težina od 2,2 do 5,5 kg, dok je ženka nešto manja od mužjaka, a težina je identična. Ima široku i okruglu glavu sa zaobljenim čelom. Glava je pokrivena oštrom čupavom dlakom, koja je oko očiju, na obrazima i bradi nešto duža i deluje ukrašavajuće. Oči su mu velike, okrugle, ispupčene, crne i široko postavljene, sa dugim crnim trepavicama i crno pigmentisanim ivicama kapaka. Ima kratak i crn nos spolja i prave i špicasto zasečene uši. Usne su crno oivičene, a brada isturena i široka i prevazilazi gornju vilicu. Grudi su široke i snažne. Rep, koji je sečen na dve trećine, stoji uspravno. Pokrovna dlaka je sačinjena od nakostrešene čvrste dlake srednje dužine, koja je naročito gusta  na licu. Briselski grifon je uglavnom jarko riđe boje, sa primesama crvene  na njušci i bradi.

Briselski grifon se odlikuje velikom pouzdanošću i jakim karakterom. Radoznao je, inteligentan, veoma je osetljiv i veliki je čistunac.
<h3>Zdravlje i nega</h3>
Što se tiče zdravlja, ova rasa psa je veoma vitalna. Jedini problemi koji su povremeno prisutni kod ove male rase su slabost bešike, iščašenje kolena i distihijaza. Životni vek briselskog grifona je između 12 i 15 godina.

Ova pasmina spada u aktivne rase, zbog čega će uvek zahtevati neku vrstu akcije. Stoga im je potrebna svakodnevna fizička i mentalna stimulacija. S obzirom da je reč o sitnom psu, takvu stimulaciju je moguće izvesti i u zatvorenom prostoru. Briselski grifon takođe uživa u kratkim šetnjama na povocu.

Ova rasa nije od onih koje su prilagođene na život napolju. Međutim, treba ga povremeno izvoditi u dvorište da tamo provede neko vreme jer će mu dobro doći.

Njihova gruba dlaka zahteva češljanje dva ili tri puta nedeljno i oblikovanje trimerom na svaka tri meseca.